1. Úvod: Periodizace - vymezení raného novověku
Osnova sekce
-
Zde jsme se na základě Rudermanovy knihy zamýšleli nad vymezením raného novověku v židovské historiografii. Hlavní body:
- periodizace jsou pomůckou historika, nesmí být absolutizovány
- v evropské kultuře obecně a v židovské kultuře snad ještě více existuje silná kontinuita mezi středověkem a raným novověkem (neexistuje např. představa "renesance" a tedy ani "středověku")
- v materiální kultuře funguje koncept "dlouhého středověku" (Jacques Le Goff)
- v židovské kultuře trvá až do před-emancipačního období (18. století) hegemonie židovské vnitřní samosprávy (korporativismus a autonomismus (Jacob Katz)
- přesto je vyčlenění raného novověku jako svébytné period v historiografii židovských dějin platné a účelné
- viz pět pilířů (charakteristických aspektů) období mezi vyhnáním ze Španělska a Portugalska (1492/1497) a emancipačním obdobím podle Davida B. Rudermana:
* MOBILITA
* KOHEZE OBCÍ
* INFORMAČNÍ EXPLOZE
* KRIZE RABÍNSKÉ AUTORITY
* SMÍŠENÉ IDENTITY
- metodologický význam monografie Jonathana Israele - zakotvení v datech-
Systematické shrnutí správy raně moderních židovských obcí.