Benátky, chrám sv. Marka...
Všechny jeho sloupy, mramor i vzácná vnitřní výzdoba...
byly ukořistěny právě tehdy, v době křižáckých válek.
Také tyhle koně z císařského čtyřspřeží křižáci ukradli v Konstantinopoli.
Z Byzance byla do ciziny odvezena díla nevyčíslitelné hodnoty.
Barbaři z Bruselu, Londýna, Norimberku a Paříže...
tyto drahocenné věci zkrátka zničili, přetavili je k ražbě mincí,
nebo je vyhodili jako odpadky.
Dodnes jsou muzea Evropy přeplněná nakradenými poklady Byzance.
Ale to, co se dochovalo, je jen zlomek původního bohatství.
Vzácnými poklady Konstantinopole byla vykrmena obluda lichvářského
bankovního systému současného světa.
Benátky, jež už nepatří k velkým městům, byly New Yorkem 13. století.
Svého času se tu rozhodovalo o finančních osudech celých národů.
Zprvu byla větší část uloupených děl převážena po moři do Benátek a Lombardie.
Tehdy také vzniklo slovo lombard, jež v ruštině označuje zastavárnu.
Jako houby po dešti se začaly objevovat první evropské banky.
Němci, Holanďané a Angličané s jejich zakládáním začli trochu později,
neboť nebyli tak mazaní jako tehdejší Benátčané.
Díky penězům a pokladům Byzance, jež zaplavily Evropu,
se rozbujel onen skvělý kapitalismus, posedlý hladem po lidských zdrojích,
který je jenom pokročilejším stadiem hladu po válečné kořisti.
Díky lichvářskému obchodování s relikviemi Konstantinopole
začali první Židé hromadit svůj velký majetek.
Nevídané zdroje peněz podnítily bujný růst západoevropských měst
a staly se hlavním impulzem pro rozvoj řemesel, věd a umění.
Z barbarského Západu se stal Západ civilizovaný
až poté, co ovládl, vyloupil, rozvrátil a pohltil byzantské impérium.