Kdy jste tady nastoupila?
Já jsem tady nastoupila minulé září, takže teď jsem tady druhým rokem. 
Vy jste absolventkou pedagogické fakulty naší, obor?
První stupeň s angličtinou. 
Jak jste se o téhleté škole dozvěděla?
Z mailu od vaší ženy. <manželka pracuje na katedře primární pedagogiky>
A myslíte si, že probíhal nějaký konkurz nebo něco takového?
Konkurz probíhal, bylo nás asi pět, co já vím. Takže jsem prošla konkurzem. 
Předtím jste měla nějakou zkušenost s vyučováním?
Ne, jenom na praxích. 
A na těch praxích jste několik škol vystřídala?
Asi, já nevím, měli jsme takovou tu dlouhodobou praxi, trvala asi pět týdnů. To možná bylo asi nejvíc, ale jinak si nemyslím že by ta praxe ve škole pomohla tomu učení tady. 
Naznačujete, že je to tady jiné? V čem?
Určitě. Je to jako takové, že jsem byla taková ryba hozená do vody. Že teď to všechno leželo na mě, ta výzva, a že tam nebyla žádná učitelka, která by se mě mně dívala, s nikým jsem už nedělala rozbor ani. Takže to bylo všechno na mě. De facto to bylo pro mě jako příjemnější. 
Jakou třídu jste dostala? 
Já jsem minulý rok učila na půl úvazek, jenom angličtinu jsem měla. 
Takže jste naopak se tak jako pohybovala po celém prvním stupni?
A přesně takhle jsem to chtěla, jako takový nástup z té školy, aby to bylo pozvolný, abych se tak jako oťukala tady a nebylo to rovnou ten náraz těch 22 hodin, nebo kolik.
Takže jste měla ten půl úvazek, nebo jste měla ještě někde něco jiného?
Já jsem měla půl úvazek a psala jsem diplomku. 
Takže vy jste ještě nastoupila před dokončením studia?
Ano, před. 
To je taky zajímavá informace pro mě. A to třídnictví nebo tu svoji přidělenou třídu máte až od tohoto roku? Máte páťáky? To jste chtěla nebo to tak vyšlo?
Tak to vyšlo. Ne že bych je chtěla, ale tak to vyšlo. 
S těmi současnými páťáky jste se setkávala z části na angličtinách?
Z části na angličtinách a pak s celou třídou na tělocviku. Takže já jsem vlastně ještě učila tělocvik, já jsem zapomněla. 
Na to jste taky připravovaná, že jo? Jste aprobovaná na všechno se specializací teda na angličtinu.
Taky. Ano.
Vy jste to komentovala jako takový nějaký náraz. Tak v čem jste ten náraz cítila nejsilněji?
Jako nejsilněji, že na mě byla velká pozornost ze strany rodičů. Protože před tím jsem se nijak neučila, jak mluvit s rodiči, jak jim vysvětlit, že to jejich dítě má problém, tak jakoby musela jsem se učit být trošku diplomatka, a pak samozřejmě to papírování. Ale to byla jenom chvilková záležitost v tom září, ale všechno jsem tak nějak už pochopila a teď už to jde samo. Ale jakoby září pro mě bylo nejtěžší. 
Na ten začátek byl někdo, kdo by vás do té profese uváděl? Měla jste někoho? přímo jako jmenovaného? Kdo to je?
Měla, no. Paní učitelka Nováková. 
To je vaše uvádějící učitelka. Takže když jste něco potřebovala, tak jste šla nejdřív za ní. 
Tak jsem šla nejdřív za ní, anebo když jsem byla ve sborovně, tak jsem to konzultovala i s těma ostatníma. 
Tady je sborovna první a druhý stupeň dohromady? 
Ano. 
Máte pocit, učíte něco na druhém stupni?
Neučím, naštěstí. Nikdy jsem neučila.
Naštěstí. To znamená, že o to moc nestojíte? 
Ne, nestojím o to. Protože já mám ráda ty malé děti, že ony jsou ještě jakoby motivované v té škole, že to chtějí dělat. A u těch druhostupňáků už cítím, že úplně jako škola jde trošku mimo a ty zájmy jejich jsou na předních místech.  
Vraťme se ještě k tomu, jak jste se zapracovávala, když jste nastoupila, v čem máte pocit, že vás ta škola připravila dobře? Ta Pedagogická fakulta. V čem se jako cítíte, že to bylo v pohodě, že vám víc asi nemohla dát? A v čem jste cítila ten deficit? jestli to chcete takhle dohromady, tak...
Hm. Já si musím trošku zapřemýšlet. Tak nejvíc mi dala z angličtiny. Pro mě to bylo hodně intenzivní, i jak jsem se učila na státnice, tak vlastně tam byly praktické věci, které používám doteďka tady v těch hodinách. Z toho čerpám. A jinak co se týče různých didaktik, tak si... Já nevím, já jsem měla pocit, že si to všechno musím jako znova, znova to třídit  podle té třídy, kterou jsem dostala. Protože my, učili jsme se to jakoby nějak, ale pak jsem zjistila, že to moje nějak nestačí na ty moje děti, které mám tady. Takže jsem si musela hledat nějaké svoje cesty, o kterých jsme si ve škole nepovídali. 
V čem jsou ty děti tady specifické nebo ty, které máte vy, zrovna?
Tak mám tam ve třídě hyperaktivní děti, mám tam holčičku, která je ?????, má nějaký problém,  poruchu růstu a vůbec pohybovou.
Rozumím tomu správně, že byste třeba ocenila, kdyby během té přípravy bylo víc speciální pedagogiky a nějak jakoby prakticky zaměřené?
Spíš víc prakticky zaměřené. My jsme měli hodně těch teorií a z těch teorií jsem se vlastně neodnesla skoro nic.