Prostorová představivost – podklady před přednáškou
M. Kaslová

Pohledy na daný pojem
Co to je prostorová představivost stručně vysvětlují Perenčaj a Repáš (1985) takto: „Mohli by sme povedať, že je to akési videnie priestoru. Ale ten predsa musí vidieť každý, kto vidí. Problém je v tom, že nestačí priestor vidieť, ale je nutné si ho i uvedomovať.“

Šarounová (1982) rozumí prostorovou představivostí „…soubor dílčích schopností, týkajících se našich představ o prostoru, o tvarech a vzájemných vztazích mezi tělesy, o vztazích mezi předměty a námi, a konečně také o prostorových vztazích jednotlivých částí našeho těla navzájem.“

Podle Duška (1970) „…představivost vypěstovaná v jednom oboru není vždy zárukou žádoucí úrovně této schopnosti v jiném oboru.“ Proto Dušek nehovoří o prostorové představivosti, ale užívá pojem geometrická představivost, tj. věnuje se rozvoji představivosti s geometrickým obsahem. Navrhuje systém cvičení k jejímu rozvoji a upozorňuje, že nejde jen o to, aby si žák dovedl útvarpředstavit, ale aby jej uměl též v mysli analyzovat, doplňovat a přetvářet.

Označení geometrická představivost používá i Šarounová (1982) a zabývá se těmito jejími
složkami:
A - schopností rozeznávat rovinné útvary,
B - představami o některých vztazích mezi útvary v rovině,
C - schopností rozeznávat základní tělesa v prostoru,
D - představami o vzájemné poloze těles a rovin v prostoru.

Geometrickou představivostí Kuřina (1987) rozumí tu „složku názorného myšlení, která spočívá v dovednosti vybavovat si geometrické útvary a jejich vlastnosti“.

Jirotková (1990) geometrickou představivost specifikuje jako schopnost – dovednost:
a) poznávat geometrické útvary a jejich vlastnosti,
b) abstrahovat z konkrétních objektů jejich geometrické vlastnosti a vidět v nich geometrické
útvary v čisté podobě,
c) na základě rovinných obrazů si představit geometrické útvary v nejrůznějších vzájemných
vztazích, a to i v takových, v nichž nemohou být předvedeny pomocí hmotných modelů
geometrických útvarů,
d) mít zásobu představ geometrických útvarů a schopnost vybavovat si jejich nejrůznější
podoby,
e) představit si geometrické útvary a vztahy mezi nimi i na základě jejich popisu.
Ke vztahu geometrická představivost - reálný prostor říká: „Prostor, v němž žijeme, vnímáme
v převážné míře právě prostřednictvím svých geometrických představ. A také obráceně prostor a naše zkušenosti s předměty v něm ovlivňují naše geometrické představy.“ Jistě zde chápe geometrický útvar spíše jako model než sám pojem, který může mít i jinou reprezentaci (např. přímka v rovině 2x + 3y – 1 = 0 pro x, y z R).  

Kaslová (1998) naopak pojímá pojem prostorová představivost záměrně šířeji pro přesahy uplatnění v různých oborech/oblastech našeho života:  „PP je struktura schopností tvořit a zpracovávat prostorové představy a to jak nezávisle na čase, tak s respektováním časové dimenze. PP zahrnuje jak prostorovou orientaci, tak prostorovou paměť, schopnost prostorovou představu slovně popsat a také prostorovou představu vytvořit na nejen na základě viděného, na základě vlastních pohybů, hmatových vjemů a podobně, ale i na základě slovního popisu. Součástí této schopnosti není jen takové představy tvořit či komunikovat, ale i tyto představy modifikovat i korigovat (rozšířením, obohacením, redukcí a podobně). „
In M. Kaslová Vybrané kapitoly z předmatematické gramotnosti I., II. (16 stran), NIDV ČB 26. 2. 2014